Príbeh Sindy a samovyliečené cysty
![](https://6390c0ce36.clvaw-cdnwnd.com/e8cfa44d8c1d524613449eee7864a89b/200002708-9e9729e973/143bdb294da1839450a7825f39693487.jpeg?ph=6390c0ce36)
Sindy je veľkou inšpiráciou témy, ktorú čoraz častejšie cítiť v priestore. Téma samoliečiteľstva.. Ako vziať moc späť do svojích rúk, ako byť k sebe úprimný, pravdivý a objať do lásky svoj aktuálny stav? To je najväčšia mágia na ceste samoliečby. Buďme k sebe láskaví a vnímaví tak, ako to vo svojom príbehu nálezu cýst na vajčníku píše Sindy. Želám príjemné čítanie.
S láskou, vaša VaGaia
"Prv som vôbec necítila, že toto je niečo o čom chcem verejne hovoriť, no je to pre mňa veľmi intímne potvrdenie si vnútornej sily a celkovo sily človeka samoliečiteľa.."
Pred pár mesiacmi som sa dostala na úplné vypätie svojich psychických síl. Potlačenie, ba až úplné odsunutie vnútornej ženy (aj napriek tomu že som myslela že ju žijem a venujem jej pozornosť) malo za následok skončenie na pohotovosti s prasknutím a objavením cýst na vaječníku. Napriek tomu, že sa sama venujem tejto tématike, platia na mňa rovnaké zákony. Snažila som si zvedomiť situáciu, ktorá ma do tohto stavu priviedla, odpustila si, pretože som vedela, že sa to deje pre mňa a ihneď začala konať. Môj vnútorný muž, jeho nepočúvanie, neaktívna bojovníčka, moje hranice (ak tam nejaké boli) boli prekračované, cítila som bezmocnosť, úzkosť, absenciu sebahodnoty, nepostavila sa za svoje šťastie, oslobodenie a vôbec osobu, tak, ako by som to urobila teraz.
Je dôležité však vedieť, že je nutné si zvedomiť celú spomienku, z oboch pohľadov, nazrieť najmä na naše chyby no s tým, že raz toľko dovoľujeme láske zahojiť naše rany. Že na prvom mieste je prijatie a odpustenie sebe a iným. Že od najhlbšieho koreňa rozpúšťame krivdu a deštruktívne vzorce.
Ja som si zvolila ísť touto cestou a telu dopomôcť liečením prírodou, pretože tej sa do rúk už dlhé roky odovzdávam. Dopomáhala mi k aktivácii hlavne vlastnej sily, ktorou disponujem. Každým dňom som sa prinavracala k svojej vnútornej žene, skláňala k lonu, dotýkala sa múdrosti a zo všetkého najviac, sa odovzdávala samotnej dôvere. Po niekoľkých miesiacoch počujem od gynekologičky "neviem čo ste robila, ale robili ste to dobre, pokračujte ďalej".
A tu som so slzami v očiach a tak nesmierne naplnená vďakou a láskou odchádzala s plne zdravým lonom domov. Chcem tým poukázať na tú obrovskú liečivú silu, ktorú si nosíme, pre ktorú sa môžeme vedome rozhodnúť a ku ktorej sa nás paradoxne snaží aj samotná "choroba" dostať.
Byť zdraví, znamená, že sme umožnili nášmu prirodzenému vedeniu prebudiť sa, znovuzrodiť. Môžeme sa rozhodnúť pre lásku k sebe, k načúvaniu si a vyživovaniu extazívnej harmónie. Skutočne môžeme.. 🕊️
Ešte by som rada dodala, že okrem iného som siahla aj po bylinnej kúre, ktorú mi vyskladala VaGaia, začo som jej nesmierne vďačná!
S láskou Sindy